Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 20.06.2006
Suomennos: cotton
Oikoluku: Otukka
- Mitä haluat? - Katselen vain.
- Nämä muotipuvut ovat alennuksessa. - En halua pukua.
- Silti teitä kiinnostaa... - Kunhan katselen. Mitä siitä?
- Entä paita? - Näen pukuja, en paitoja.
- Niin, mutta... - Olkaa vaiti!
Hyvä on. Paljonko tämä maksaa?
- Sen on alennuksessa. - Sanoit sen jo.
- Se on halpa. - Niinkö?
Tämä on ylihinnoiteltu. Viereisestä liikkeestä näitä saa puoleen hintaan.
- Ehkä nämä ovat parempia... - Ei, ei! Älä kumarru noukkimaan sitä.
Äläkä epäröi. Sano, "Nämä ovat parempia."
Sinä tiedät sen, hän tietää sen, kaikki sen tietävät.
- Niin, mutta... - Sinä pelkäät asiakasta!
- Enkä pelkää. - Älä jähmety!
Aloitetta ei saa menettää. Teet kaiken väärin!
- Kuka kertoo hänen virheistään? - Hänen pitäisi silittää vaatteensa.
- Kysyy asiakkaalta, että mitä haluat. - Juuri niin. Älkää ikinä sanoko niin.
"Kuinka voin auttaa? Kuinka voin palvella?" Muttei ikinä, "Mitä haluat?"
Se on kömpelöä. Lisäksi, -
hän väitteli asiakkaan kanssa. Hän oli eri mieltä.
Sääntö numero yksi. Asiakas on aina oikeassa.
Jopa lapsi tietää sen. Puhumattakaan polvistumisesta, -
auktoriteetin menetyksestä ja erityisesti kamalasta ilmaisusta "halpa".
Saat nolla pistettä sadasta.
Pojat, paras pistemäärä tähän mennessä on 12.
Meillä on vielä paljon työtä.
Onko kukaan saanut täysiä pisteitä?
On. Kerran.
Hän oli täydellinen.
Hän sai meidät kaikki ostamaan vaatteita.
Minä ostin koripallopaidan, vaikka inhoan koripalloa.
Se on kehystettynä huoneessani. Hän oli kone. Hän luki ajatuksesi.
Taikuri, peto, -
syntynyt myyntitykiksi.
En ole ikinä nähnyt mitään vastaavaa.
Älkää arvostelko, mitä näette täällä. Tämä kaikki on tilapäistä.
Käyn täällä vain yöpymässä. Tämä ei ole oikea kotini.
Olen vain elegantti mies, joka haluaa elää elegantissa maailmassa.
Onko se liikaa pyydetty?
Sillä aikaa en antaisi kotini mistään hinnasta täyttyä mauttomista tavaroista.
Jonain päivänä saan ansaitsemani elämän.
Tiedättekö, mikä on vikana?
Ihmisillä ei ole makua. Katsokaa kuinka he pukeutuvat.
Hirveää. Älkääkä yrittäkö sanoa, että he ovat köyhiä.
Tämä ei ole halpa takki.
Mieluummin kuolisin, kuin eläisin keskinkertaista elämää, kuten useimmat.
Tiedän millaisen talon tai auton haluan.
Riippumatta siitä, missä ne ovat tai mitä ne maksavat.
40 000 euroa plus verot. Nahkaverhoilu, puinen kojelauta ja GPS-navigaattori.
Älä unelmoi siitä, vaan toteuta se.
Jos vain kyyhötät odottamassa, menetät tilaisuutesi. Onnea ei ole olemassakaan.
Sinun pitää ponnistella päivittäin sen eteen. Mahdollisuudet odottavat sinua.
Tarvitset vain rohkeutta tarttua niihin.
En koskaan epäröi. Jos haluan jotain, otan sen.
Siksi ihmiset ovat onnettomia. He ovat haluamiensa asioiden ympäröimiä, -
mutta he eivät yritä tavoitella niitä.
Ilman tavoitteita ei voi saavuttaa mitään.
Minulla on päämäärä, maalilinja ja minä saavutan sen.
Tervetuloa maailmaani, jossa kaikki on täydellistä.
Valo, musiikki, värit ja...
Tuoksu.
- Mitä varten tuo oli? - Pieni matkamuisto.
- Mitä kuuluu? - Jännittää. Onko tapaaminen vielä voimassa?
- Kymmeneltä pukuhuoneessa. - Ihan hullua.
Rakastan naisia. Heitä kaikkia.
Ainakin melkein kaikkia.
Ei ole mitään tyhmempää kuin yksinäinen uros.
Ne pystyvät haistamaan meidät. Näin sen televisiosta.
Niiden geenit pakottavat etsimään avioliittoa.
Naaraat haluavat hallita ja määrätä meitä, mutta ennen kaikkea lisääntyä.
Se kuuluu elämän kiertokulkuun.
Niinpä he valitsevat koiraan, pörhistävät höyhenensä -
ja äkkiarvaamatta oletkin kahleissa, -
kun lauma villielämiä käy lounaalle ja lopettaa lorun.
Pelkkä ajatuskin karmii selkäpiitäni.
Tämäkö on kohtaloni?
Ei.
Olen löytänyt täältä kotini, turvapaikan.
Olen pakanatemppelin pappi, laumani ympäröimänä.
Roxanne. Villi ja intohimoinen. Rakastaa pukuhuoneessa rakastelua.
Hänen alkukantaiset viettinsä putkahtavat esiin mitä ällistyttävimmissä paikoissa.
Vanha kunnon Alonso.
Hän arvostaa minua niin, että tekee puolestani mitä tahansa.
Hän on perseennuolija, mutta häneen kiintyy.
- Teetkö töitä vai et? - Tietenkin.
Susana. Naimisissa, kaksi lasta.
Estoton ja ihastuttava.
Vuosien tylsä perhe-elämä teki hänestä seksipommin.
Jaime, mies parka.
Hänen täytyi lopettaa lakiopinnot naidakseen paksuksi paukahtaneen tyttöystävänsä.
Puhuu aina lapsistaan puolustellakseen itseään, mutta hän on hyvä vekara.
Helena. Naiivi ja rahvaanomainen, mutta hänen vartalonsa on täydellinen.
Herra isä, mitkä rinnat! Ja mikä kokki. Ne kuppileivokset...
Tässä on raja. Naisten osaston reuna. Minun valtakuntani.
Keskikäytävän takana on pimeä puoli. Suuresti pelättty miestenosasto.
- Terve. - Hyvää huomenta.
Don Antonio, ammattilainen. Ollut täällä yli 20 vuotta.
Hän pitää työstään. Vaatettaa miehiä.
Vaikka hän varmaan mieluummin riisuisi heitä.
Kamalasta tupeestaan huolimatta, Antonio on toinen ehdokas osastopäälliköksi.
Osastopäällikö. Tiedättekö, mitä se merkitsee?
Kuninkaaksi tulemista. Pienen palasen omistamista tästä paratiisista.
Yhtiön osakkeita, provisio myynnistä -
ja aikanaan mahdollisuus liittyä johtokuntaan.
Ennen -
täällä oli herra Emilio.
Hän oli kuin kuolematon jumala -
kulkemassa keskuudessamme tietoisena, että hänen verensä oli erilaista kuin meidän.
Ja niin se olikin. Hän kuoli leukemiaan jouluna.
Nyt paikka on vapaana, ja pesti on meidän kahden kauppa.
Heistä olisi hauska nähdä meidän repivän toisemme kappaleiksi.
Tämän kuukauden myynti ratkaisee. Joko hän -
tai minä. Välimuotoja ei ole.
Oletko valmis, mestari?
Viimeinen päivä. Tunnen, että sinä lyöt rahoiksi.
- Toitko loppulaskelmat? - Mukaan lukien eilinen, 90 tuhatta euroa.
Entä Antonio?
- 95 tuhatta euroa. - Paskat.
Miten hän solmioita ja sukkia myymällä pystyy siihen.
- Kahdeksan tuntiako minulla on aikaa? - Alkaen...
Alkaen...
Nyt.
Hei vaan, neidit.
- Näytätte molemmat hurmaavalta. - Kiitos.
Ilo on minun puolellani. Antakaa kun minä.
Kuinka ihana mies.
Eva, kääri tämä lahjapaperiin puolestani. Näkemiin, rouva. Näytätte upealta.
- Senkin imartelija. - Hän on vastustamaton.
- Kuinka pärjään? - Oikein hyvin. - Mitä tapahtui? - Arvaa.
- Hän myi jotain suurta. - Ette uskokaan, smokin.
- Uuden vuoden pukuko? - Ei, kalliin.
- Omaisuuden arvoisen. - Tämä sopii paremmin silmiisi.
- Kiitos. - Se paskiainen. Mitä kello on?
- 9:30. - Puoli tuntia aikaa.
Mahdotonta. Sinun pitäisi myydä seitsemän leninkiä.
- Jotain kallista. - Vaikka plasmatelevisio.
- Mitä on plasma? - Jotain ainetta, jota pannaan TV:n.
- Tässä kerroksessa ei myydä televisioita. - Tarvitsen jotain nopeasti.
Silloin näin hänet. Hän oli se oikea.
Odottakaa. Jättäkää hänet minulle. Vaiti, pelästytätte hänet!
Siinä hän oli, suoraan edessäni. Käyskenteli alusvaateosastolla kuin peura.
Tällaiset naiset ovat harvinaisia tässä ilmastossa. Hän vain katselee.
Tapa, jolla hän kantaa laukkuaan, heiluttaen edestakaisin...
Hän on luvannut itselleen, mutta syvällä sisimmässään -
hän haluaa ostaa jotain, -
mikä pitää murheen loitolla.
Häntä kalvaa tuska, koska hän on ylipainoinen, -
eikä kukaan huomaa häntä. Hän on yksinäinen...
- Ei. - Mitä?
- Se ei sovi teille. - Kuinka niin?
Se on iäkkäämmälle naiselle.
Se on suunniteltu suojaamaan, eikä korostamaan teidän vartaloanne.
Tarvitsette jotain täysin erilaista.
- Niinkö luulette? - Minä en luule, minä tiedän.
Sen pitää olla kuin lahjapaperi ihanalle lahjalle.
Kuten konvehti on kääritty kultaiseen paperiin, emmekä malta odottaa miltä se maistuu.
Niin. Millainen lahja?
Minä tiedän. Minulla on sellainen.
- Mitä hän tekee? - Hiljaa. Mikä riivinrauta.
Katso, hän on koukussa.
Aika loppuu. Suljemme 10 minuutin kuluttua.
Missä se on?
Ei. En voi näyttää sitä teille, olen pahoillani.
- Miksi ei? - Pomo tappaisi minut.
Se on jo myyty. Sitä tullaan noutamaan.
Mikä harmi.
Hän on merkittävä asiakas. Hän käy täällä joka viikko.
Kuka hän on?
- En voi kertoa. Olen pahoillani. - Olkaa kiltti ja kertokaa kuka hän on?
Ei!
Kyllä.
- Mutta hän on minua nuorempi. - Itse asiassa, -
yllättyisitte varmaan. Salaisuus piilee kääreessä.
- Uskokaa pois. - Kuten konvehtissakinko?
Juuri niin. Se vain näyttäisi paremmalta yllänne.
Te huijaatte minua.
Tiedättekö mitä? Panen työni likoon nähdäkseni sen yllänne.
- Mutta jos se on jo myyty... - Asia pysyy meidän salaisuutenamme.
Kukaan ei saa ikinä tietää.
Voitokas päivä minulle. Aika sulkea. Paljonko myin?
Odottakaa, aikaa on vielä neljä minuuttia.
Katsohan mihin äänensävyyn puhut minulle, pikku neiti.
- Hetkinen. Rafael ei ole valmis. - Älä sulje vielä.
Säälin teitä molempia. Aina odottamassa kellon lyöntiä.
Pidättekö tätä jalkapallopelinä? Uskotteko Ronaldon maalaavan viime minuutilla?
Tämä on työtä, eikä mitään TV-peliä.
Ihmiset käyvät täällä töissä. Jos työ ei kiinnosta, menkää diskoon.
Sonia, kulta. Paketoi tämä rouvalle.
- Ihan hullua. - Tehty mikä tehty. Onnesi kääntyi.
- On aika nauttia siitä. - Kun mieheni saa selville...
Hän on onnellinen, jos sinäkin olet.
Olen aina halunnut tuollaisen, mutta en ole kehdannut.
Kuka olisi uskonut todeksi tätä päivää.
Kiitos ja näkemiin. No niin, pojat.
Anteeksi järjestämäni ikävä näytös voittoni takia.
Minulle on tosi olla nöyrä. Mahdotonta.
12 tuhatta euroa!
Sulkemisaika!
- Onneksi olkoon! - Onni...
- Ole hiljaa, on melkein aika. - En liikahda senttiäkään...
- Lopeta, tuo kutittaa. - Kuka siellä on?
Huomaatko? Minähän sanoin. Saamme takuulla potkut.
Mitä? Pilailet.
Tämä oli sinun ajatuksesi.
Seinää vasten.
- Voin selittää. Työsken... - Hiljaa!
- Älä innostu. - Vaiti. Leikitkö lääkäriä pukuhuoneessa?
Tapan sinut, Matias.
Olisitpa nähnyt hänen naamansa.
- Sinä liioittelit, senkin hölmö. - Sepä oli hauskaa teiltä.
Odottakaa 10 minuuttia lähtöni jälkeen. Seuraava kierros on kolmen tunnin kuluttua.
Siinä ajassa ehtii tipun syöttämään.
- Olen velkaa yhden, päällikkö. - Yhdenkö? Tarkoitat kai tusinan.
- Anna pusu. - Irti. Pidätkö miehistäkin?
- Aseesi sai minut ulos kaapista. - Lopeta.
Hei...
- Vainko kolme tuntia? - Se on yllin kyllin.
- Huomaat, että voimme tehdä paljon. - Niinkö?
No?
Täydellinen.
Kovempaa!
- Uudelle osastopäällikölle. - Unohtumattomalle yölle.
Kippis.
Mitä nyt?
- Minulla on hintalappu takapuolessa. - Kuinka paljon meillä on aikaa?
Tunti ja meidän pitää siivota.
Minä en lähde minnekään. En välitä, vaikka jäisimme kiinni.
Se olisi hienoa. Ensimmäinen päiväni osastopäällikkönä.
Aivan, olet uusi osastopäällikkö. Voit tehdä mitä haluat.
- Minusta tulee orjasi! - Me kasvatamme -
myyntiä 50 prosentilla! Saatpa nähdä.
- Olet luonnonlahjakkuus. - Synnyin täällä.
- Tässä sängyssäkö? - Tavaratalossa.
- Eikä. - Kyllä.
Äitini synnytys käynnistyi hänen ostaessaan laukkua!
Ei ollut aikaa soittaa ambulanssia.
- Arvaa kuka auttoi häntä? - Kuka?
- Arvaa! - Kuka?
- Encarna! - Encarna! Uskomatonta!
Äiti ei päässyt täältä -
kuten minä.
Minä jäin eloon ja äiti kuoli täällä. Se on kohtaloni.
Tervetuloa ostoksille Yeyoon.
Muistutamme, että olemme avoinna kello 10:00-22:00.
Katsohan, miten tyttö hymyilee.
Hän on varmasti saanut koko käsittelyn.
- Mistä sinä tiedät? - Me... Tiedät mitä.
Siitä käsittelystä. Samppanjaa, hienoja vaatteita, illallinen...
Niin kuulin.
Aivan, niin minäkin.
Tänään on minun päiväni...
Terve, luuserit.
Olen rättiväsynyt. Paiskin töitä koko yön. Tarkistin tavaroita...
Mitä nyt? Onko joku kuollut?
Hän sai paikan.
Minkä paikan? Kuka sai paikan?
- Tiedät kyllä, varmasti suhteilla. - Aivan, niin se aina menee.
- Ei ole totta. Minä päihitin hänet. - Hän on yläkerrassa pomojen kanssa.
Se kusipää.
Huono tuuri. Shekki oli katteeton.
Nykyään ei voi luottaa keneenkään.
Traagista.
Tee palvelus ja tunge se perseeseesi.
Näin käy kun myy ihmisille vilpillä. Se kostautuu lopulta.
Mutta kuule, meidän on parasta palata töihin.
Mallinukkesi odottavat sinua.
- Mitkä mallinuket? - Vanhat, ne siirretään kellariin.
Sehän on uusille työntekijöille.
Et näytä tajuavan. Minä olen nyt pomo, joten jos pidät työstäsi, -
viet mallinukkesi sinne perhanan kellariin.
Odota, siinä eivät olleet kaikki huonot uutiset.
Sinä lähdet naistenosastolta. Siellä on aivan liian rankkaa sinulle.
Siirryt pluskokoisten osastolle.
Pidä hauskaa, -
Casanova.
Mitä nyt? Etkö sinä ole osastopäällikkö?
- En. - Suunnitelmat muuttuivat, vai?
10 vuotta sitten tämänkin piti olla tilapäistä, joten älä valita.
En minä valita. Haluan vain tappaa hänet.
- Kenet? - Don Antonion.
Työnnän hänet tuonne ja katselen hänen palavan helvetin tulessa.
Katso.
Katso sen palamista.
Se häviää viidessä minuutissa. Mitään ei jää jäljelle. Tuli puhdistaa sielun.
Pyhä Augustine sanoi niin.
Jos löydätte tuotteitamme halvemmalla muualta, -
Yeyo maksaa erotuksen.
Olen pahoillani. Tiesin ettei olisi pitänyt, mutta olitte niin itsepintainen...
Aivan, se oli minun syyni.
Erehdyin pitämään teitä aikuisena, kykenevänä tekemään omia valintoja.
Olittekin typerys, jolla ei ollut hajuakaan, paljonko miehellänne on katetta.
Älä minua herjaa. Tulin niin pian kuin pyydettiin.
Pysy kotona tai pelaa bingoa vaihtorahoillasi, äläkä vittuile muille.
- Et voi puhua minulle tuohon sävyyn. - Kyllä muuten voin, vanha harppu!
Annoin teille mahdollisuuden sädehtiä, mutta pilasitte sen olemalla perse auki!
Anteeksi. Rafael, tule tänne.
- Anteeksi äskeinen. - Rauhoitu.
Älä pyytele anteeksi. Sitä sattuu. Palaako?
Kiitos. Menetin vain malttini nähdessäni hänet.
Luojan kiitos. Näin unelmani toteutui.
Nyt en ymmärrä.
Selvää kuin vesi. Sait potkut.
Et voi tehdä sitä.
Voinpas. Sinä haukuit asiakasta kaikkien kuullen.
Asia on selvä. Kerää tavarasi ja lähde, äläkä tule takaisin.
- Et voi, koska tämä on kotini. - Kuka oikein kuvittelet olevasi?
Olet vain typerä työntekijä kuten kaikki muutkin.
En kuten kaikki. En jokaisena aamua liimaa tukkaa päähäni.
Vai niin. Leuhkit vielä silläkin. Senkun tikahdut nauruusi, runkkari!
- Näpit irti takistani. - Haista paska.
Se on kaupan takki, et omista mitään. Lähdet täältä tyhjin käsin.
Pidän huolta, ettet saa ikinä töitä. Ulos!
Näpit irti!
Hellitä jo, minä lähden. Sait mitä halusitkin.
Nyt voit hiplata poikia urheiluasusteosastolla.
Sinun pitäisi valita ystäväsi paremmin. Ihmiset juoruavat.
- Rauhoittukaa, se oli vahinko. - Aivan, vahinko. En tarkoittanut mitään.
En minäkään, niin vain kävi.
Niin, mutta voisimmeko unohtaa sen tämän kerran.
- Juuri niin teemme. Unohdamme sen. - Annan pikkuhousut teille ja siinä kaikki.
Mitkä pikkuhousut?
En tiedä miksi otin ne. Ne eivät ole edes kokoani.
Johtui kai väristä.
- Voinko nyt mennä? - Ilman muuta.
Sulkemisaika. Onko siellä ketään?
Muistakaa käydä näyttelyosastolla katsomassa Kaukoidän tuotteitamme.
Korkealaatuinen valikoima Yeyosta juuri sinulle.
Pukuhuoneessa. Koputin ja hakkasin ovea...
- Ehkä hän on vammainen. - Käydään katsomassa.
- Onko siellä ketään? - Ei ole, siksi kutsuin sinut.
Tarkistin vain.
Väärä avain. Haen toisen.
Väisty, anna kun minä.
- Siinä täytyy olla lukko. - Keskuslukkoko?
Ovessa. Olen tehnyt näin ennenkin. Vaienna tuo koira.
Jätä koirani rauhaan.
Varsinainen McGyver.
- Mitä tämä on? - Varmaan huligaanien tekosia.
Mutta kuinka se on lukittu sisäpuolelta?
Asiat tärkeysjärjestykseen. Ensinnäkin, pysy rauhallisena. Minun pitää vain -
päästä eroon ruumista, ja sitten löytää ne kengät.
Hetkinen, miksi teen näin? En tappanut häntä. Se oli vahinko.
Halusin kyllä tappaa, mutten oikeasti. Halusin hänen vain kuolevan.
Miten tahansa. Äkkikuolema. Syttyvän palamaan.
Niin voi käydä, näin kerran TV:stä. Paskat!
Fakta on, etten tappanut häntä.
Hän tappoi itsensä sillä koukulla. Ei, sehän on mahdotonta.
Mitä sitten? Totuus on joskus mahdotonta. Ei, minä tapoin hänet.
Kaikki tietävät, että halusin tappaa. Sitä paitsi, kätkin ruumiin.
Olen syyllisempi kuin Juudas.
Ja se ämmä niissä kengissä näki minut. Hän laulaa heti.
Poliisit ovat tulossa tai odottavat jo ulkopuolella.
- Tule ulos kädet ylhäällä! - Perhanan Matias, säikytit minut.
- Tekö kaksi särjitte peilin? - Niin, eikö ollut typerää?
Vastaisuudessa ilmoita ensin minulle tai voin käydä käsiksi ollessasi housut kintuissa.
Saanko tutustua neitiin?
Tunnet hänet jo. Hän on vaimosi.
Senkin sonni.
Muista sitten, teillä kolme tuntia aikaa.
Ehkä voisimme joskus pitää kimppakivaa.
Hei, Mari. Ajattelin juuri sinua ja halusin moikata.
Se on poissa.
Se on poissa!
Tervetuloa ostoksille Yeyoon.
Muistutamme, että olemme avoinna kello 10:00-22:00.
- Minne menet? - Minäkö?
- Niin, missä olet ollut? - Ostamassa tupakkaa.
- Katso, poliisit. - Mitä on meneillään?
Mitäkö? Antonio on kateissa!
- Kadonnutko? Varmastiko? - Kyllä.
Eikö kukaan ole nähnyt häntä?
- Hän on poissa, vaimo soitti. Meitä kaikkia kuulustellaan. - Varmasti.
Tule. Et saa missata vuoden kiinnostavinta asiaa. Tuhma poika!
- Te siinä, herra. Meidän pitää jutella. - Pitääkö?
- Te ja Antonio riitelitte eilen. - En sanoisi sitä riidaksi...
- Hän riitelee kaikkien kanssa. - Totta, aivan kaikkien kanssa.
- Don Antonio Fraguas Hernandez. - Visa-kortti.
- Siivooja löysi sen. - Selvä.
Mistä kinasitte?
Hän... Anteeksi, päätäni särkee. Se oli... Unohdin.
- Jotain typerää solmioista tai sukista... - Hän puuttui aina joka asiaan.
Varsinkin solmioihin. Se oli...
- Minä inhosin niitä. - Entä sen jälkeen?
Hän lähti kuten aina ennenkin ja minä menin hänen peräänsä.
Tarkoitan, että lähdin hänen jälkeensä. En mennyt perässä.
En seurannut häntä tai mitään sellaista.
- Vaikutatte hermostuneelta. - Hermostuneeltako?
Vaikka näin hänet viimeksi, se ei tarkoita, että tapoin hänet.
- Anteeksi, mitä? - Anteeksi. Puhun ihan typeriä.
- Kukaan ei ole sanonut teidän tappaneen hänet. - Eikö?
- Eivätkö he sanoneet? - Eivät. Enkä minä.
Hyvä, kukaan ei ole sanonut niin. Olen muuten vain hermostunut.
- Tai koska näitte hänet viimeiseksi. - Hyvänen aika.
- Eräs toinenkin näki hänen sen jälkeen. - Niinkö? Sehän on -
kiintoisa tiedonjyvänen minulle. Tarkoitan, -
muuten voisitte luulla minun...
- Saanko kysyä kuka? - Se ei ole teidän murheenne.
Pysykää kuitenkin kaiken varalta lähettyvillä.
Kuka se voisi olla? Kukaan ei ole voinut nähdä häntä minun jälkeeni.
Ellen ole ihan pöpi. Puhunko ääneen? En.
Hetkinen, mitä jos joku vei ruumiin? Niin tietysti!
Juuri niin, mutta kuka? Miksi, miksi?
RAFAELILLE
RAKKAUTEMME ON IKUISTA
ÄLÄ HUOLI, HE EIVÄT TIEDÄ MITÄÄN. TULE KAHVILAAN.
SUOJELUSENKELISI
Sen täytyy olla joku heistä.
Roxanne? Seksi oli hyvää, mutta se ei riitä syyksi valehdella poliisille.
Entä kuka vei ruumiin ja miksi? Alonso.
Tiesin, että hän vihaa minua, ja hän raahasi minut takasin tänne.
Hän näkisi mielellään minun palavan roviolla, -
mutta hän ei veisi ruumista. Ja ne kengät, se on nainen.
En tajua. Helenako?
Hän on seksikäs. Mitkä kuppileivokset...
En ole soittanut hänelle kuukausiin. Se on hän!
Hän kostaa Roxannen takia! Mutta miksi piilottaa ruumis?
- Anteeksi. - Näpit irti minusta.
- Odotin pitkään. - Mikä sen on?
- Haluan tämän puseron. - Senkun otat sen. Se on ilmainen.
Varo vähän.
Missä oikein olet, perkele? Näytä naamasi. Lopeta leikkiminen.
Olen täällä, mitä odotat? Haluatko ajaa minut hulluksi?
Se tuntuu onnistuvan.
- Onko tässä vapaata? - Ei. Minulla on tapaaminen.
- Se olen minä. - Anteeksi, kuinka?
Se olen minä. Suojelusenkelisi.
Minun oli pakko auttaa sinua. Valehtelin auttaakseni sinua.
- Ymmärräthän? - Toki.
Anteeksi, olen ihan hermona.
En ole ikinä puhunut näin, näin lähellä.
- Mikä sinun nimesi olikaan? - Lourdes.
Olemme tunteneet toisemme 10 vuotta.
Lourdes, aivan niin.
Kerrohan... Kiusallista olla näin suora, mutta -
mitä tarkasti ottaen näit?
- Kaiken. - Kaiken?
Seurasin sinua, kun riitelit Antonion kanssa.
Selvä on, Lourdes.
Sinun pitää tietää, vaikka se voi kuulostaa oudolta, -
että en tappanut häntä. Vannon henkeni kautta.
Ei tarvitse vannoa. Se oli vahinko.
- Hän kävi kimppuuni. - Näin sen.
- Hän kadehti suosiotasi naisten parissa. - Siitä en olisi niinkään varma.
- Olet kaikessa häntä parempi. - Kuule, Lourdes.
En tiedä, haluatko mitään. Mutta jos on jotain...
Haluan vain auttaa.
Loistavaa. Suurenmoista.
Ja... Jos seurasit minua... Sulkemisen jälkeen näit minun vievän...
- Ruumiin kellariinko? - Niin. - Näin sen.
Ehkä sitten tiedät, missä...
Se on minulla.
Se on sinulla. Hyvä on.
Täydellistä.
Hyvä. Tämä selittää asioita.
Miksi? Miksi veit ruumiin sen sijaan, -
että olisit jättänyt sen sinne?
Se oli vaarallista. Huoltomiehet tulevat seitsemältä.
He olisivat löytäneet sen.
Aivan. Joten siis minne...
Minne kätkit sen?
Älä huoli. Sitä ei löydetä.
Se on huippusalaisessa paikassa.
Niin, mutta missä?
- En voi kertoa. - Etkö? Miksi?
Koska et vielä luota minuun.
Enkö muka luota sinuun?
Kaiken sen jälkeen, mitä olet hyväkseni tehnyt, luotan sinuun täydellisesti.
En vain ymmärrä, miksi autat minua. Emme ole olleet kovin läheisiä.
Olemme pikemminkin aina vain etäisesti vilkuttaneet liukuportailla.
- Se oli minulle erittäin tärkeää. - Samoin minulle. Varmasti.
- Älä valehtele. - Anteeksi.
Ehkä meidän olisi pitänyt olla enemmän yhteydessä.
Vaikka asiat ovat joskus ihan edessämme, -
emme huomaa mikä on tärkeää ja asiat jäävät pintapuoliseksi.
- Se on kamalaa. - Totta.
Olen vain huolissani, koska sotkeuduit tähän mukaan.
Tämä ei ole sinun ongelmasi.
Lourdes! Missä olet?
- Jätä minut rauhaan. - Jos järkytin sinua, -
- pyydän nöyrimmästi anteeksi. - Teit sen taas!
- Tein mitä? - Työnsit minut luotasi.
Olen aina ollut sinulle jonkinlainen -
hylkiö. Ihan kuin välttelisit minua.
Käytävillä tai rullaportaissa et ikinä huomaa minua.
- Ihan kuin en olisi olemassakaan. - Ei pidä paikkansa. Puhutaan tästä.
Minä vain autan sinua, mutta yrität päästä minusta eroon.
- Minun pitäisi kertoa kaikki poliisille! - Hei, tulehan tänne.
Rauhoitu. Puhutaan tästä kaikessa rauhassa.
Minusta poliisille kertominen ei ole hyvä ajatus. Lourdes, olet oikeassa.
Välillämme on aina ollut este, näkymätön muuri.
Tiedätkö, mikä se oli?
En.
Ujous. Aivan niin, olen ujo.
Jos huomaan jonkun erityisen, minä peräännyn. Se on ihan tahatonta.
En osaa käsitellä syvällisiä suhteita.
Sinun suhteesi tiesin sen heti kun näin sinut.
- Oletko tosissasi? - Iskeköön minuun salama, jos valehtelen.
Mutta niin oli ennen, Lourdes. Asiat ovat muuttuneet.
Syteen tai saveen, olemme samassa veneessä.
- Me olemme rikostovereita. - Kuolemaan saakka.
Kuin siinä elokuvassa, jossa tyttö auttoi poikaa veren siivoamisessa -
ja he rakastelivat takapenkillä.
Niin. En kylläkään ole nähnyt sitä, mutta varmaan suunnilleen niin.
Me teemme sen tänään, sulkemisajan jälkeen.
- Se on täällä. - Missä?
Sanoinhan, ettei kukaan löytäisi sitä.
Luojan tähden, ole hiljaa.
Varovasti. Tartu jaloista. Jaloista.
Hyvä, nostetaan.
Vedä, vedä...
Nostetaan.
Perhanan Antonio. Painat kuin synti.
Olen aina halunnut saunan. Se on niin...
- Terveellinen? - Romanttinen.
Jos saamme vietyä tämän pois, ostan sinulle niitä seitsemän.
Toitko lihaveitsen?
Peräänny. Ja peitä silmäsi.
Tämä voi olla epämiellyttävää.
- Iske kovempaa. - Kyllä minä tiedän.
Kunhan kokeilin.
- Paskat! Mikä vahinko. - Satutitko itsesi?
- En. Tämä on hyödytöntä. - Saanko minä kokeilla?
Et. Sanoinhan, ettei sinun pitäisi olla täällä.
Anna kun mietin.
Täytyy olla jokin keino. Joku helppo, -
jokin puhdas, ammattimainen...
Työskentelin neljä vuotta...
Gestapolleko?
Teurastajalle.
Osaat käsitellä -
lihakirvestä.
Niksi on iskeä jänteeseen.
Erottaa luut.
Anteeksi hetkinen.
- Voitko pahoin? - En.
Minä vain kiihotuin katsoessani työtäsi.
Ensimmäinen sääntö fiksun murhaajan käsikirjassa: Ei ruumista, ei murhaa.
Ensimmäinen ongelmani oli ratkaistu. Nyt toinen ongelma, silminnäkijä.
Minun tarvitsi vain kohottaa ja antaa sen pudota.
Mitä? Ihmisiä kuolee kaikkialla päivittäin.
Menettävätkö maailman johtajat yöunensa hirveiden rikostensa takia?
Eivät. Se ei häiritse heitä himpun vertaa. Ainoastaan epäonnistuminen -
saa heidät heräämään, joten anna palaa. Nukut kuin tukki.
Valmis. Ensimmäinen pulma ratkaistu.
- Nyt toiseen ongelmaan. - Mitä tarkoitat? Mikä ongelma?
- Rakastele kansaani. - Lourdes, älä puhu tuollaisia.
Meidän pitää lähteä.
Tiedät kyllä, ettei ketään tule. Meillä on aikaa kolme tuntia.
- Mutta meidän pitää siivota. - Tiedän kaiken, mitä tässä sängyssä on tehty.
Voin jopa kertoa, mitä söit illalliseksi.
Lourdes, kiltti. En ole sillä tuulella. Yritä ymmärtää.
Paloittelimme ihan äsken ruumiin.
- Mitä nyt? Etkö enää pidä minusta? - Nyt ei ole oikea hetki pitää hauskaa.
Se on murha, muistatko?
Riskeeraamme elämämme. Meidän pitäisi olla varovaisempia.
Toki. Minä en kuulu tänne, niinkö?
Tämä on nättejä tyttöjä varten.
Tyttöjä joita kaikki miehet himoitsevat. Hyvän näköisiä typyköitä.
Eikö niin?
Monet sovinistit olisivat samaa mieltä, -
mutta herkimmät meistä miehistä arvostavat sisäistä kauneutta, -
ja sinussa sitä on runsain mitoin. Yli kiintiösi. Sitä on tonneittain.
Todista se sitten minulle.
Elämä on järjetöntä. Jopa pahempaa. Järjettömyys on typerää.
Vieläkin järjettömämpää, typerämpää ja kauheampaa.
Mutta meillä on vain se. Kuten Aristoteles sanoi, "Älä murehdi, ole onnellinen".
Kolme kuukautta myöhemmin, tiukan valintaprosessin jälkeen, -
minut nimettiin osastopäälliköksi.
Entä poliisit. Lopulta he väsyivät kyselemiseen ja -
katosivat. Kuten nykyään tarunhohtoinen Don Antonio.
Ricky, urheiluosastolta, käy Kuubassa kahdesti vuodessa, -
ja hän sanoi nähneensä Antonion rannalla paikallisten tyttöjen ympäröimänä.
Toiset sanovat hänen olevan Vegasissa Elviksen kanssa, mutta se on epätodennäköistä.
Niin kauan kuin minut jätetään rauhaan.
Kyllä, siinä olen minä. Onnistuin lopultakin.
Unelmastani tuli totta. Minä olin valittu.
Palasin helvetistä hallitsemaan maailmaa, ja kaikki rakastivat minua.
- Anteeksi... En huomannut sinua. - Onko hetki aikaa?
- Totta kai. - Erota hänet.
- Kenet? - Hänet.
- Helenako?
- Minkä vuoksi? - Koska hän ei tee yhtään mitään.
Hän vain juoruaa ja tupakoi.
Hän käy hermoilleni.
- Mutta hän on ahkera ja mukava... - Mukavako? Pidätkö siis hänestä?
- En sanoisi niin. - Älä valehtele. Nussit häntä, niin kuin muitakin.
Se oli ennen kuin tapasimme.
- Onko se nyt ohi? - Totta kai.
- Varmastiko? - Vannon.
Anna hänelle sitten potkut.
Kehittyneemmät lajit sopeutuvat joka tilanteeseen, olosuhteista riippumatta.
Eloonjääminen tekee meistä vahvempia ja luovumme sulavasti omasta tahdostamme, -
vaikka emme sitä ulospäin näytäkään.
Jotkut voivat luulla hänen käyttävän minua kuin nenäliinaa -
helpottaakseen seksuaalisia paineitaan.
Niin se saattoikin olla.
Lourdes liitti valtakuntaansa koko naisten osaston.
Hän hävitti miesten vaatteet ja anasti parfyymi puolen.
Hämmästyttävintä oli, -
että myynti nousi 20 prosenttia.
Aivan loistavaa.
Asiakkaat olivat tyytyväisempiä.
Näiden kummajaisten rinnalla jokainen näytti Grace Kellyltä.
Olenko pelkuri? Kyllä, mutta olen hengissä.
Olen osastopäällikkö, ja mikä tärkeintä, -
kukaan ei tiedä minusta ja Lourdesista.
- Meidän pitää jutella. - Ei nyt, kulta.
- Emidio Trucci -paidat tulevat juuri. - Illallinen on tänään vanhempieni luona.
- Pukeudu iltapukuun. - Mitä? Kerroitko meistä noille?
- Sanoin vain olevamme ystäviä. - Jestas, etkö tajua?
Jos poliisit saavat selville suhteemme, menetämme alibimme.
Älä liioittele. Siitä on jo kuukausia.
Emme voi olla varomattomia. Meidän ei pitäisi puhua täällä.
Tavataan kello 23:00 asunnollani, ja tuo pullo viiniä.
Odotahan. Kävisikö ei kenenkään maalla, -
kuten ravintolassa?
Älä ole hupsu. Olen kertonut sinusta vanhemmilleni.
He ovat ikään kuin tunteneet sinut koko ikänsä.
Sinä tavallaan kuulut jo perheeseen.
Höpsö.
- Lisää kahviherneitä? - Ei, kiitos.
Olen täynnä. Söin kaksi täyttä annosta.
Ole äidilleni mieliksi. Hän kokkasi koko päivän.
- Niin, mutta... - Ole kiltti.
Minulle maistuisi vielä annos noita herkullisia kahviherneitä, rouva.
Toivottavasti tuo ei ollut kohteliaisuus.
Ei suinkaan. En ole ikinä maistanut parempia kahviherneitä.
Parempia kuin viiden tähden ravintolassa.
Ihan totta. Niissä on hieman jännä jälkimaku.
Valkosipuliako? Persiljaa?
Älä teeskentele. Sano, jos et pidä niistä.
Katso nyt, mitä teit. Et olisi liioitellut. Äiti ei ole tyhmä.
Eikö isäsi syö?
Etkö näe, että hän nukkuu?
Onko hänellä lääkitys?
Ei. Miten niin?
En voi syödä. Olen raskaana.
- Hänhän on 8-vuotias. - Älä ole huomaavinasi.
Voimistelunopettaja raiskasi minut.
- Äiti kiltti, älä yllytä häntä. - Ota minut pois, Herra.
Lapset kaipaavat huomiota.
Aiheutat isällesi vielä sydänkohtauksen. Lähetän sinut kasvatuslaitokseen.
Äiti ei pysty hyväksymään asiaa. Viime viikolla oli AIDS. Hän pelotteli -
- kaikkia ruiskulla. - Totta se on. Minulla on AIDS -
ja olen kolmannella kuukaudella raskaana.
En tee aborttia. Aion pitää sen, vaikka sanoisitte mitä.
Miten aiot elää voimistelunopettajan palkalla?
Äiti, lopeta ja sinä syöt herneesi!
Yrittäkääpä estää minua, niin avaan kaasuhanan ja räjäytän koko talon.
Hyvä. Tapa minut! Tapa minut!
Tapa sitten, jos sitä kerran haluat!
Ottaisimmeko kaikki vähän rauhallisemmin?
No niin. Desiree, miten lomasi meni? Saitko uusia ystäviä?
- Kuka hän on? - Siskosi poikaystävä.
- Ala vetää. - Nimeni on Rafael.
- Sinulta ei kysytty mitään, tollo. - Ole kuin häntä ei olisikaan.
Psykiatri käski olla välittämättä hänestä.
Tämä ei jää tähän, senkin paskiaiset.
No niin. Ottaako kukaan kahvia?
Selvä, hiljempaa. Hyvät naiset ja herrat, olemme perillä.
Rodolfo on auton alla. Yllätämme hänet.
Rodolfo, tule pois sieltä. Tiedät, miksi olemme täällä.
- Itse asiassa, en tiedä. - Jollakin on sinulle kerrottavaa.
- Aika huono ajoitus. - Menetkö naimisiin kanssani?
- Mies parka. - Miten niin parka?
En tiedä. Noiden kameroiden edessä...
Encarni, mitä oikein teet? Tämä on kiusallista.
Minulla on perhanasti töitä.
- Lourdes rakastaa tätä ohjelmaa. - Niin minäkin.
Nai minut. Se olisi varmasti hienoa, mutta pikaiset häät, ilman kunnon harkintaa…
Jos naisten pitäisi aina odottaa miesten päätöksiä, missä olisimmekaan?
- Otin mieheni... - Tuttu juttu.
Totta se on. Minun piti ensin juottaa isäsi humalaan, -
- mutta katsokaa, kuinka onnellisia olemme nyt. - Tarvitsen sinua.
Kulta, tämä on yksityinen hetki, tietysti haluan naimisiin kanssasi.
- Miehet eivät tiedä mitä haluavat. - Rafa tietää. Hän haluaa minut.
Mitä sitten odotatte? Menkää naimisiin.
Miniteekannuja! Pieniä posliinisia teekannuja.
Isä kerää niitä.
- Teekannujako? - Ei, pieniä esineitä.
Tule, et usko silmiäsi.
Hän sulkeutuu tuntikausiksi tänne kokoelmansa pariin.
Hänellä on ne kaikki. Kaikki on myyty TV:ssä.
Katso kuinka kaunis. Pienoisvenetsialainen naamio.
- Eivätkö olekin ihastuttavia? - Ei voi olla.
- Mikä hätänä? - Ei mikään.
Se johtuu tästä kokoelmasta. Koristellut munat.
Olen aina halunnut tämän.
Olen pelkkä hölmö, myrskyn silmässä.
Katsokaa häntä. Uskotteko hänen kärsivän. Ei.
Hän on täysin tietämätön kauheuksista.
Hän on menettänyt kaiken. Jäljellä on vain uni. Tyhjyys.
Mutta se ei ole tässä pahinta, vaan että alan pitää hänestä.
Seis...
Lourdesin ei tarvinnut juottaa minua humalaan saadakseen mitä halusi.
Hymyile kuin heikkopäinen!
Riittää, lopeta. Lourdes...
Herran tähden.
Siitä tuli kuin kieroutunut yhden säännön peli.
Minä joko tein tasan tarkkaan niin kuin hän sanoi, tai hän soittaisi poliisille.
Kaikki kuihtui hiljalleen loputtomaan tunneliin.
Kääntykää takaisin! Vaara lähestyy!
- Onko sinulla hauskaa? - On, on.
Rafa!
- Kuka hän oli? - Ei kukaan.
- Mikä on vialla. - Ei mikään.
Piiloudu hetkeksi. Nopeasti matalaksi.
- Ei ole tilaa. - Hetkeksi vain.
Rafa. Rafael!
- Mitä nyt? - Mitä sinä täällä teet?
Kunhan tapan aikaa.
- Rafa. - Mitä? - Kuule... - Moi!
Mutta...
Oletko hullu? Melkein tukehdutit minut.
Meidän on häivyttävä.
- Mitä? Odotetaan kunnes tämä pysähtyy. - Suu kiinni. Hyppää!
- Mitä? - Käskin hypätä!
Jossain täällä täytyy olla uloskäynti. Tule. Perhana.
- Menkää pois, täällä on vaarallista. - Vain viisi minuuttia.
Ja paskat, menkää motelliin.
- Älä töni minua. - Lähdetään, Rafa.
Minun pitää odottaa viisi minuuttia. Onko sitä noin vaikea tajuta?
- Hitto soikoon! - Varo.
Apua!
- Kulta, oletko kunnossa? - Sanoin, että se on vaarallista.
Halvatun kersa!
- Mitä he tekevät? - Perkeleen poika!
Puhu minulle, rakas.
Sano jotain.
Käsitelkää häntä varovasti.
- Oliko mukava viikonloppu? - Oli.
Niin kuulin.
Mitä kuulit?
En paljon mitään...
Vain sen, että jäit -
kummitusjunan alle.
Niin, kaikenlaista sattuu.
Mikä yhteensattuma, että Lourdes oli siellä auttamassa sinua.
Mitä sitten? Aimekin oli siellä.
Aivan, hän oli siellä kahden pienen tyttärensä kanssa. Kenen kanssa sinä olit?
- Olin yksin. - Olitko yksin teemapuistossa?
Niin olin!
Se oli satumaa, onko selvä? En tiedä, miksi hän oli siellä!
- Tajusitko? - Hyvä on, rauhoitu.
- Minä vain kysyin. - Alonso, minne menet?
Meillä on juttu kesken. Kävin yksin elokuvissakin!
LÄHDE KANSSAMME... PAKOON
PAKOON
- Minun on päästävä pois täältä. - Anteeksi, mitä?
Haluan lentolipun minne tahansa. Mitä teillä on?
Halpalento Brasiliaan ensi viikolla.
- Liian myöhään. Entä tänään? - Tänään ei ole mitään.
Puerto Ricoon kylläkin lähtee lento kello 21:00.
- Hienoa. - Nimi?
Rafael Gonzalez.
Arvaa kuka kävi juuri täällä?
Oletko hullu?
- Lourdes, minä... - Älä selitä.
- Tämä ei ole mitä luulet. - Olit lähdössä ilman minua.
Olemme olleet niin paljon yhdessä viime aikoina.
- Ajattelin, että pieni tauko... - Me olemme yhdessä ikuisesti.
- Etkö ymmärrä sitä? - Lopeta jo, Lourdes.
Olen saanut tarpeekseni. Suhteemme on ohi.
"Suhteemme". Kuulostaa hirveältä.
Sinä et mene minnekään.
Oliko tuo uhkaus?
Oli.
Jos lähden, kerrotko poliisille?
Kerron.
Muista, että sinä paloittelit ruumiin kuin joku hiton mielisairas teurastaja.
Menisin ennemmin vankilaan. Voit olla siitä varma.
Sinä lähdet vain kuolleen ruumiini yli.
Anna mennä sitten, ala painua! Mitä vielä odotat?
Olet pähkähullu! Kuulitko! Koko perheelläsi on pönttö sekaisin!
Hän ei tee sitä. Ei sitten millään.
Ei. Ei, ei...
Hän ei tee sitä. Hän menee sisään...
Se paskiainen menee sisälle.
Miksi hän on täällä? Oletteko yhdessä?
Kyllä, hän on poikaystäväni. Menemme naimisiin.
Onneksi olkoon. Uskoakseni et siksi tullut tänne...
Ovatko nämä teidän lapsianne?
- Ovat. Minulla on seitsemän. He vihaavat minua. - Miksi?
Mistä minä tietäisin? He asuvat äitinsä luona. Olemme eronneet.
- Olen pahoillani. - Ei tarvitse.
Kiitän joka päivä Luojaa siitä, että pääsin pakoon sitä painajaista.
En halunnut lapsia.
Mutta pestessäni illalla hampaitani, hän teki pieniä reikiä kondomeihin.
- Mutta kerrohan, miksi olet täällä? - Asia koskee käsilaukkua.
Mitä käsilaukkua? Tuotako?
Tätäkö? Ei vaan, sitä joka minulta varastettiin.
Käskitte epäröimättä tulla, jos jotain sattuisi.
- Tarvitsen tuntomerkit. - Kenestä?
Siitä laukusta. Koon, värin, merkin -
- ja listan sisällöstä. - Siinä oli vain luottokortti ja kännykkä.
- Siinäkö kaikki? - Hassua, eikö olekin?
- Hienoa. - Näkemiin.
- Anteeksi, että vaivasin. - Eipä mitään.
Tulkaa uudestaan, jos haluatte puhua. Olipa se sitten kuinka hassua tahansa.
- Rauhoitu, en kertonut mitään. - Kiitos.
Sano, että rakastat minua. Sano se heti.
Rakastan sinua.
Sillä hetkellä tajusin, että helvetti on olemassa, kuten pirukin.
Hän pukeutuu hameeseen ja kermanvärisiin rintaliiveihin.
Vitun paskiainen! Olet aina pöllimässä lehtiäni!
Tietyssä pisteessä järki väistyy masennuksen tieltä.
Masennus johtaa neuroosiin.
Lopulta ääritapauksissa, kuten sodassa tai kuolemanleireillä, -
uhrista tulee epävarma, hänen mielensä pirstoutuu, -
eikä hän enää erota, mikä on todellista.
- Mikä hätänä? - Ei mikään. Olen kunnossa.
Tarvitsen lepoa. Olen kunnossa, vähän vain väsynyt.
Selvitä tämä. Tapa hänet. Älä ole pelkuri.
Don Antonio. Tämä ei ole totta. Olet kuollut, et voi puhua minulle.
Sinä teit tämän, paskahousu.
Olet olemassa vain mielikuvituksessani, joten menisit takaisin sinne.
Tapa hänet. Tappaminen on helppoa. Se olisi pitänyt tehdä kuukausia sitten.
Lopeta. Tappaminen ei ole helppoa.
- Siitä on hyötyä, pitääkö muistuttaa... - Kuolemasi oli vahinko.
Mutta olet vastuussa ja hyödyit siitä. Olet osastopäällikkö, sitähän halusit?
- Se oli vain vahinko, ei muuta. - Rafael, olet sairas.
Tapa hänet ennen kuin on liian myöhäistä. Lopeta haaveilu ja tee se.
Ajatteleminen ei ole rikos.
Etkö sinä juuri sanonut, että harkitsemme liikaa?
Älä käännä minulle selkääsi, kun puhun sinulle, nilkki.
Karmele, vie nuo paidat alakertaan.
- Lopeta tuo nauraminen! - Kuka, minäkö?
Niin, sinä. Te kaikki!
Luuletteko, etten huomaa? Nauratte selkäni takana. Olette kaikki siinä mukana!
Jumala, auta!
Auttakaa!
- Viidennellä käyntiin. - Mitä sinä teet. Riisu se pois.
- Rafael Gonzalez, oletan. - Tämä ei ole totta.
- Et ole todellinen. - Normaali reaktio, Rafael.
Ota rauhallisesti, vedä syvään henkeä ja vastaa tähän kysymykseen.
- Menetkö kanssani naimisiin? - Rafael, mieti rauhassa.
Mutta älä liian kauan, kuusi miljoonaa ihmistä odottaa.
Emme halua heidän vaihtavan kanavaa.
Ulian! Pienokaisemme menee naimisiin.
Minä tuota...
Oikeastaan minä...
Minusta ja sinusta on tullut -
hyvin läheisiä ja...
Älä sano sitä!
Minä ra...
- Sinä haluat tappaa hänet! - Ei TV:ssä. Jätä minut rauhaan!
Anteeksi, Rafael. Tämä on suora lähetys.
Yritätkö sanoa, ettet nai Lourdesia?
Ei, ei...
En sanonut niin.
Se vain... En kuvitellut tätä tällaiseksi.
Hän hirttää sinut. Hän puristaa pallisi liiskaksi.
- Älä anna hänen onnistua tässä. - Katso nyt, hän puhkeaa kyyneliin.
Älä anna periksi. Ei nyt!
Rafael!
Tapatko sinä hänet? Kyllä vai ei?
Kyllä!
Jumalan nimeen, kyllä!
Rafa!
Tässä näitte, miten rakkaus valloittaa kaiken. Palaamme mainosten jälkeen.
Campoy tässä. Muistatko sen todistajan Fraguasin jutussa.
Se ruma juuri. Hän meni äsken TV:ssä naimisiin.
Arvaatko kenen kanssa? Aika yllättävää, vai mitä?
Nainen vaikutti harmittomalta.
Epäilyttävääkö? Ilman muuta, he ovat molemmat syyllisiä.
Minun pitää tehdä se.
- Paluuta ei ole. - Minun pitää tehdä se.
Tarvitsemme täydellisen suunnitelman.
Jotain matemaattista. Kahden tuntemattoman suureen yhtälö.
- Aika ja paikka. - Missä ja milloin.
- Kulta. Tule sänkyyn. - Olen tulossa, mussukka.
Pojat ja tytöt, on aika ryhtyä harkitsemaan isänpäivän lahjaa.
Älkää unohtako pistäytyä miesten pukimossa.
ERÄÄN MURHAN ANATOMIA MURHAN KENRAALIHARJOITUS
DÄYTELLINEN RIKOS Täydellinen kirjoitetaan T:llä eikä D:llä.
- Onko hinta oikein? - Mutta miksi siinä lukee "däytellinen".
Virhe varmaankin.
Sen on oltava aukoton. Se on -
täydellinen.
Täydellinen.
Paskat. Däytellinen rikos. Väärin.
Väärin.
Kulta.
Sulje silmäsi.
- Mitä pidät? - Onnettomia klovneja.
Tytöt pitävät niistä. Voimme luoda trendin.
- Klovnimuodin. - Ymmärrätkö idean?
Kirkkaat värit, pussihousut, rusetit, ylisuuret kengät...
Omaperäistä.
Laadi johtokunnalle kansio huomiseksi.
Se tyrmää heidät.
- Niin varmasti. - Tuletko sänkyyn?
- Katsoin televisiota. - Älä viivy pitkään. Tarvitsen jalkahierontaa.
Jalkani ovat kipeät jatkuvasta ravaamisesta.
Tulen aivan pian.
Ja sen jälkeen rakastelemme.
Tiedät, etten saa unta rakastelematta ensin.
Niin, kulta.
Rikos!
Ei däytellinen, ei däytellinen...
Rikos, ei.
Ei däytellinen...
Rikos.
- Mikä on vialla? Käyttäydyt oudosti. - Minäkö? Luulet vain.
Olet muuttunut. Et ennen halunnut ulos, varsinkaan sunnuntaina.
Tykkään sunnuntaista. Houkutusnumeroineen, törmäilyautoineen...
- Katso, maailmanpyörä! - Ei, minua väsyttää.
Tule, näköalat ovat mahtavat.
- En voi hyvin. - Mitä sinä pelkäät?
Nojaudu ulos ja hengitä raitista ilmaa.
En pidä korkeista paikoista. Miksi toit minut tänne?
Kokeillakseni jotain.
- Mitä? - Ei mitään.
Että olemme normaali pari, joka voi ulkona pitää hauskaa kuten kaikki muutkin.
Yritätkö päästä eroon minusta?
Eroon sinustako?
Minäkö haluaisin eroon sinusta?
Kuinka voit edes ajatella tuollaista?
- Minä ajan sinut hulluksi. - Et.
- Olen liian omistushaluinen. - Et ole. Olet vain vahva luonne.
Häät tulivat niin pian...
Spontaania.
Se oli luonnollista. Suurenmoinen päähänpisto.
Milloin meille tulee vauva?
Minkä takia?
Tai siis, -
miksi tyytyä vain yhteen? Miksei saman tien kolme tai neljä?
Ainut lapsi on yksinäinen. Vihasin sitä.
Ei ollut kaveria, jonka kanssa pelata jalkapalloa.
Siispä katselin onnellisia perheitä siellä. Niin onnellisia. Olin kateellinen.
- Minne? - Tuonne alas.
Nojaa hieman yli laidan.
- Lourdes, mitä oikein teit? - Nainen putoaa!
Katsokaa!
Ota häntä kädestä!
Mitä sinä teet?
- Hän putoaa! - Senkin mulkku!
Auta minua! Rafa.
Tartu hänestä kiinni!
Varo.
Kaikki hyvin. Ei se mitään ollut. Pelästyit hieman, siinä kaikki.
Luojan kiitos, että olin täällä suojelemassa sinua.
- Etsitkö jotain? - Kyllä.
- Tuolla istuvaa miestä. - Campoy. Hän ei ole paikalla.
- Tiedättekö milloin hän palaa? - En.
Sitä ei perustella. Lisäksi se on fiasko. Heidät kaikki pidätetään lopussa.
Koska se on elokuvaa, hölmö. Se on tehty varoittamaan ihmisiä.
Tosielämässä pahat voittavat.
Meidän täytyy vain saada hänet kääntymään itseään vastaan.
Kuuntele tätä, se on tärkeää.
Sen on näytettävä joltain muulta, kuin se todellisuudessa on.
Kääntää hänet itseään vastaan. Siinä sen salaisuus.
Yeyossa voitte varata lelut ennakkoon ja aloittaa maksamisen helmikuussa.
- Ole varovainen, herra osastopäällikkö. - Olen.
Mitä nyt? Onko hissi rikki?
Ei, sitä täytyy vain vähän paijata.
Kuten meitä kaikkia.
EPÄKUNNOSSA
Mitä sinä teet?
En mitään, kulta.
Nämä esitteet täytyy vaihtaa. Nämä ovat viime sesongilta.
- Seuratkaa tuota autoa. - Selvä.
En tajua tätä.
Nainen seuraa miestä.
He yrittävät hämätä minua.
Tulisitteko kanssani? Pelkään mennä yksin.
- Minun pitää mennä Alucheen. - Voitte itse määrätä hinnan.
Olin menossa kotiin syömään.
- 20 euroa viidestä minuutista. - Hyvä on, mutta nopeasti sitten.
Siinä. Voinko nyt lähteä? Minun pitää mennä...
Tiedän, Alucheen. Mitä hän oikein tekee?
Hyppii ponnahduslaudalla.
- Mutta allas on tyhjä! - Ainakaan hän ei petä sinua.
He ovat suoraan edessäni. Mies hyppii ponnahduslaudalla.
Nainen vakoilee miestä.
Tämä on monimutkaisempaa kuin luulimme.
Kaikki täsmää.
Tämä silta kuului Antonio Fraguasille. Siitä ei ole epäilystäkään.
- Saitko sen? Olet paras. - Iho umpeen. Miksi olet pukeutunut noin?
Mistä minä tiedän, mitä päässäsi liikkuu.
Kerrohan, Vaimontappaja. Seksihullu. Olet seksihullu.
- Huuleni ovat sinetöidyt. - Etkö kerro salaisuuksia?
- Sinulle kertominen pilaisi kaiken. - Kaiken sen jälkeen, mitä vuoksi olen tehnyt.
- Se on nokkela suunnitelma. - Nokkela? Kuulostaa monimutkaiselta.
Et voi lukea ajatuksiani, enkä minä kerro.
Hienoa, poika! Oikea käsi ei tiedä, mitä vasen tekee.
Et luota edes itseesi. Pidän tästä.
Vainoharhaista, mutta pidän silti. Tämä on meidän Däytellinen rikoksemme!
J-Box konsoli ja 10 videopeliä vain 50 eurolla -
vain Yeyosta.
Sainpas! Tule vilkaisemaan.
Mitä sanot? Ostin sen aamulla.
- Se maksoi varmaan omaisuuden. - Rahalla ei ole väliä.
Tiedän, etten ole ollut täydellinen aviomies.
Minun oli aluksi vaikea hyväksyä asioita, mutta...
Onnistuimme tähän saakka, vai mitä?
Anna anteeksi, olin typerä.
En tiedä, mikä minuun meni.
Olen aina niin hurjasti halunnut sinun ajattelevan minua.
Jokaisena tuntina. Jokaisena minuuttina, -
jokaisena sekuntina ajattelen sinua.
Tämä on niin romanttista.
Täällä on liikaa ihmisiä ympärillä. Käydään sisälle.
- Nytkö? - Miksi ei?
- Mitä jos he kuulevat? - Mahdotonta. Se on täysin äänieristetty.
Rafa.
Rafa! Olet kuollut mies!
Kuulitko! Olet kuollut mies!
He suunnittelevat jotain. Kaksi päivääkö?
Käske hänen unohtaa se.
Soita tuomarille. Heidän kuulustelemisensa riittää.
EPÄKUNNOSSA
Afrikkalaisten huonekalujen viikko, -
somista kotisi eksoottisimmilla esineillä.
Rafa.
Siinä tavaratalossa on tulipalo. Vartija soitti juuri.
- Halusit muka ison perheen. - Et voi satuttaa minua.
- Enkö? Kuinka niin? - Olet rakastunut minuun?
Ryhdytäänkö romanttiseksi?
Suutele minua.
Hakkaa minut mieluummin kappaleiksi kuten paloittelit Antonion.
Pidätkö minua pahana ihmisenä?
Olenko sinusta valehteleva paskiainen? Vierelläsi olen Heidi!
Teeskentelet mukavaa, koska sinun on pakko, -
sitten purat antaumuksella raivosi johonkin ihmiseen!
Poliisi on täällä minä hetkenä tahansa.
Hyvä! Tulkoon vain!
Soita äidillesi ja siskollesi. Minulla on ikävä heitä.
Kuolen, jos minut nähdään kanssasi. Kuolet, jos sinut nähdään kanssani.
- Lopputulos on silti sama. - Sinä teit minusta normaalin ihmisen.
Yhden niistä miljoonista tolloista, joilla on mitätön tavallinen elämä -
ympärillään kakarat ja supermarketit. En halunnut sitä. Halusin olla elegantti.
Tapa minut! Minä olen pääsi sisällä. Etkö tajua?
Voit tappaa minut, muttet ikinä unohtaa minua!
Olet ruma, Lourdes. Helvetin ruma. Se ei ole sinun vikasi, muttei minunkaan!
Tässä maailmassa se saa minut inhoamaan sinua.
Ihmiset, lehdet, TV...
Kuinka moni haluaisi sinusta TV-ohjelman juontajan?
Näetkö monia rumiluksia Ferrarin kyydissä?
- Tai suutelemassa urheilijoita? - Et sinä noin oikeasti ajattele.
Enkö? Niin me kaikki ajattelemme, päivänsäde.
Koko maailma! Siihen meidät on kasvatettu, pidimme siitä tai emme.
Ei! Täytyy olla joku erilainen!
Seis! Poliisi!
Haluatko todisteen? Kysytäänpä tältä mieheltä.
Älä ammu! Hän on kiihtynyt!
Kädet taivasta kohti!
Hän hoki, että tuli puhdistaa sielun.
- Niin pyhä Augustine sanoi. - Se on vale!
- Vale! - Kädet yhteen.
Kumpikin.
- Miksi minut ensin? - Mitä sitten? Jostakusta pitää aloittaa.
Näetkö nyt? Mitä minä sanoin?
Apua! Auttakaa joku!
Nyt Madridiin, tavaratalon tulipaloon.
Ilmeisesti palon sytytti yksi oletetuista uhreista -
Rafael Gonzalez, jonka jäännöksiä ei ole vielä löydetty.
Poliisilähteet huomauttavat, että -
palavan materiaalin korkea kuumuus voi hävittää orgaanisen aineen jäljettömiin.
VIISI VUOTTA MYÖHEMMIN
Suurissa kaupungeissa on se hyvä puoli, ettei kukaan piittaa elätkö vai et.
Vähitellen muutettuani imagoani, saatoin aloittaa uuden elämän.
Tunnustan, että aluksi se oli vaikeaa.
Mutta kahden vuoden kovan työn tuloksena, minulla viimein oli oma firma.
Olen koettanut luoda elegantin atmosfäärin, -
jossa voin tarjota henkilökohtaista neuvontaa.
Jos kaikki menee hyvin, vuoden kuluttua avaan toisen liikkeen -
ostoskeskukseen Aluchessa. Sen jälkeen, kuka tietää?
En ole tavannut häntä.
Minulla ei ole sisua tappaa häntä, mutta ainoastaan tulokset lasketaan.
Laitoin hänet itseään vastaan. Olen kuollut hänelle ja poliisille.
Olen viimeinkin vapaa. Salaisuus on: Tunne itsesi, -
kuten Descartes sanoi, vai oliko se Socrates?
Toiset ihmiset etsivät parempaa maailmaa. Tämä riittää hyvin minulle.
Kaikki haluamani on ympärilläni. Asiat sujuvat paremmin kuin hyvin.
Asiat ovat... Däytellisesti.
Ei tätä jatku loputtomiin. Se on vain hetkellinen muotivillitys.
- Niinkö luulet? - Korkeintaan kaksi tai kolme kuukautta.
Kuten ruutuhousut ja olkatoppaukset. Ihmiset kyllästyvät niihin.
Solmiot. Miesten solmiot.
- Ei aivan. - Niistä tulee hitti, saatpa nähdä.
Niistä on tullut suosittuja Pariisissa. Versace kertoi.
- Versace on kuollut. - Aivan.
Hän on Balenciagan ystävä, asuin hänen kanssaan kotikaupungissani.
Ja... entä sukat? Mainitsiko Versace mitään niistä?
Emme perehtyneet niihin. Kysyn, kun tapaan hänet seuraavan kerran.
- Katsotaan, mitä hän sanoo. - Selvä.
HUIPPUSUOSITTU KLOVNIMUOTI
RAKKAUTEMME ON IKUISTA